EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
- Jeg liker ikke at dette skjer her. - Hvor skal vi gjøre det?
Hva om purken tar oss?
Hvorfor skulle purken komme hit?
Vi er tre uskyldige skoleungdommer.
- Mora di sitter inne for dette. - Feil.
Hun sitter inne fordi en jævel tysta på oss.
Dette er annerledes. Vi er som en familie.
Greit, men ikke si et ord om det til noen.
Ok? Ikke til noen.
Slapp av, vi vet hva vi gjør.
- Fortsett sånn, Valerio. - Jeg kan ikke tro det!
Bra. Du lærte endelig å jukse.
Jeg jukser ikke, vennen.
Greia er at jeg er unik.
Og jeg har gode studiepartnere.
Vi jobber hardt hver ettermiddag.
Og hver natt også.
Du tuller.
Nei, jeg tror nok ikke det. Jeg tuller ikke. Aldeles ikke.
- Det er hans tur. - Slutt!
- Stille. Hvilken var det? - Det kiler!
Ok, kaliumnitrat.
- Hva? - Av med et plagg.
Hva mener du? Han hadde jo rett?
- Ja, men han har på seg for mye. - Hun lærer raskt.
- Ikke like raskt som du. - Jaså?
Vis litt respekt. Jeg er læreren her.
Jeg visste ikke at det var så gøy å studere.
Du kan til og med stå på eksamen om du vil.
Komme inn på et universitet.
- Seriøst. - Jeg vet ikke.
Jeg har aldri tenkt på fremtida. Jeg trodde ikke jeg kunne få en.
Det kan du.
- Dere skal til London, ikke sant? - King's College.
- Du kan vel bli med? - Nei.
Jeg har verken karakterene eller pengene til å komme inn.
Ikke jeg heller, men mødrene hans...
- Vi har forbindelser. - Ja.
Mødrene mine kjenner dekanen.
- Gjør de? - Ja.
- Kanskje de kan...? - Altså...
...mødrene mine går god for Cayetana fordi...
Fordi hun er kjæresten min.
Ikke at vi to ikke er kjærester.
Men de har kjent henne en stund. Og de vet ikke hvem du er.
- Jeg er vel ingen. - Det sa jeg ikke.
- Nei. - Du misforsto.
- Det er greit. - Jeg mente ikke det.
Det fins et ord som definerer dere, men det fins ikke noe ord for dette.
Dere har allerede gjort nok for meg. Det går bra.
Gin og tonic, takk.
Hva er denne mørkleggingen?
Det det høres ut som. Fredag ved midnatt slår vi av lysene på klubben.
- Er det alt? - Folk elsker mørket.
De kan gjøre som de vil uten å bli sett.
Du kan knulle tre karer foran nesa på Nadia.
Det er fint om du ikke sier noe.
- Det er best for henne. - Er det best for henne å leve på en løgn?
Oppdager hun sannheten, blir det ikke noe av New York.
Hvorfor ta sjansen?
Akkurat. Hvorfor tok du sjansen?
- Hvorfor kysset du meg? - Hvorfor tror du?
Jeg er også sammen med noen.
Men mitt forhold er ekte, i motsetning til ditt.
Er du lykkelig?
Ja.
Ja visst.
Nadia er ikke den eneste som lever på en løgn.
Den er på huset.
Hendene dine er iskalde.
Slapp av. Det er ingen stor sak.
Du så ikke ansiktsuttrykket ditt.
Ander...
Ikke si at det ikke er noen stor sak. Det er det.
Kjemoterapien ødelegger meg, og jeg er redd.
Det er du òg.
Vi må slutte å late som om alt er i orden.
Lucrecia, har du et øyeblikk? Det dreier seg om Columbia.
Sett deg.
Dere to har fått toppkarakter.
Så vi må be dere gjøre en siste innsats før avgjørelsen tas.
Neste onsdag må dere gi en muntlig presentasjon
om det siste temaet dere tok opp.
Kanskje? Fint, hva?
- Jøss! - Oi.
Det er kjemoterapien.
Jeg har kreft.
Dere har nok mange spørsmål. Sjekk Wikipedia. Jeg blir fort sliten.
Jeg hatet ham. Jeg klandret ham for sykdommen min.
Champagneflaska ble knust.
Flaskehalsen landet ved doen, og jeg plukket den opp.
Polo var der.
Hva mener du?
Jeg klarte ikke å styre meg. Jeg stakk ham i brystet med glasskåret.
- Du er gal. Hvorfor tilstå? - Hva har det å si?
Jeg er nesten død.
Jeg lar deg ikke ta skylda for å beskytte en annen.
- Hvor lenge har han vært syk? - I noen måneder.
- Jeg oppdaget det nettopp. - Hva sier legene?
Ikke mye.
Han er snart ferdig med kjemoterapien, og så får vi se.
Men han klarer seg vel?
Selvsagt.
Det er Ander.
Han fortjener ikke dette.
Ikke alle får som fortjent.
Du visste det, ikke sant?
Tror du ikke at jeg ville si noe? Tror du jeg ville bære byrden alene?
- Hvorfor sa du ikke noe? - Ander ba meg tie.
Hva ville vitsen uansett ha vært?
Ville du ha helbredet ham? Dessuten...
...er sannheten av og til...
...ubrukelig.
Tilgi meg.
Og takk. For alt.
Du er det beste jeg har. Det eneste...
- Ikke snakk tull. - Jeg mener det.
Vi har gjort huset dit til en lab, og du smiler og tåler det.
Så snart dette partiet er klart, er det over. Da er vi ferdige.
Og da lever vi et kjedelig liv sammen.
Det ville vært flott.
Vi fikk nettopp vite det.
Det suger.
Han er lei av å skjule det.
Det tar lenger tid enn forventet.
Og hva med deg?
Ikke tenk på meg. Det er han som er viktig.
Jeg ber ham gå ut og more seg, glemme alt, men...
Han er heldig som har deg.
Du skulle bare ha visst.
Jeg vet.
Hør her.
Har du en hemmelig romanse på gang, så vær mer diskré.
Men jeg sier ingenting.
Det er ingen romanse. Han er kjæresten til søstera mi.
Ja. Sprøtt, hva?
Å bli bedratt gjør oss... sterkere.
Tenk på det sånn.
Jeg vet det fordi kjæresten min var utro med søstera di.
- Når skal du si det til henne? - Aldri.
- Nadia kan ikke gå fra Malick nå. - Hvorfor ikke?
Hun trenger ham for å dra til New York.
Han skal være der neste år.
Derfor ville pappa latt henne dra.
Oppdager hun at han bruker henne, blåser hun i hele greia.
- Kontrakten er her. - Er den?
Når skal den signeres?
Advokatene har den nå. Det tar noen dager.
Men den inneholder en klausul som tillater Yeray å trekke finansieringen
- om han vil de første fem årene. - Hva?
Vi er i hans hender hele den tida.
Fem år?
- Jeg skal kjefte på jævelen. - Nei.
Du sier ikke et ord.
I hvert fall ikke nå.
VI HAR VEL NOE Å FEIRE I DAG?
Kos deg.
Hei. Jeg ser etter...
- ...denne boka. - Beklager, jeg bruker den.
Nadia, du vet jeg trenger den til presentasjonen,
og den er ikke på nett.
Jeg bruker den.
Jeg må spørre deg om noe.
Om du visste at noen ble bedratt, ville du sagt noe?
Unnskyld.
Jeg ba deg aldri om unnskyldning.
Og hvorfor gjøre det nå?
Fordi man vet aldri hvor lang tid man har igjen i livet.
Og nå som jeg bygger noe seriøst med noen,
forstår jeg deg bedre enn noensinne.
Jeg trodde alltid at du var kald og hjerterå.
Til jeg var med på å knuse hjertet ditt.
Jeg er veldig lei for det, Lu.
Jeg er ferdig med boka.
- Hva er galt? - Ingenting.
Var det alt?
Hvem andre blir bedratt?
Ingen. Glem det.
Hvordan går det?
Greit.
Så...
Trener du hardt? Med sekken?
Må vi snakke i morsekode?
Faen heller.
Vi må være forsiktige, vennen.
Du burde ha fulgt ditt eget råd.
Jeg stoler ikke på min egen skygge engang.
For et drittliv. Sånn vil jeg ikke leve.
- Sånn er livet ditt nå. - Ja.
Til jeg har penger nok til å betale for skolen.
- Så slutter jeg. - Du vil alltid trenger mer.
Tror du at du kan spise sardiner på boks når du har smakt skalldyr?
Du burde vite det nå.
Hver reke jeg spiser, betaler jeg med eget arbeid.
Ingen forbrytelser eller avskum. Denne samtalen er over.
Avskummet ser du på lang avstand.
Det er de gode gutta med englefjes du må passe deg for.
- Hva faen er det du sier? - Jeg sier...
...at stua vår ble avlyttet.
Og alt "avskummet" ble kjørt til politistasjonen eller sitter inne.
Alle unntatt én.
Den lille engelen.
Nei. Samu ville aldri gjort det mot meg.
- Hvordan vet du det? - Han elsker meg!
Vet du hva det betyr?
Hva om vi kan forsikre oss om det?
Samu, jeg må finne ut hvem tysteren er. Du kan ikke tenke deg hvor viktig det er.
- Ville vi ikke ha et kjedelig liv? - Hjelper du meg eller ikke?
Den som tystet, må være på opptaket.
Vi hadde kameraer overalt, men de tok dem.
Vaktselskapet har kanskje kopier av alt.
Men mamma husker ikke hva selskapet heter. Politiet tok alt. Kontrakter, fakturaer...
Jeg tok et kamera som ble ødelagt.
Navnet til selskapet bør stå på det.
Hvorfor skulle de gi deg en kopi?
Fordi alle har en pris.
Let der borte.
Det er her.
Faen, det står ingenting på det.
Du kan ringe alle vaktselskaper i landet og spørre.
Men det er kanskje konfidensielt. Jeg vet ikke. Du bestemmer.
Vent litt.
Kanskje det er unødvendig.
Hvorfor er du her?
Jeg kom fordi...
...jeg ville spørre om jeg kan gjøre noe.
Om du trenger penger, kan jeg skaffe de beste legene.
Hvilket land tror du vi bor i?
Jeg har de beste legene alt.
Jeg må ikke være rik eller motta veldedighet.
Penger er ditt svar på alt.
Jeg vil bare hjelpe.
Men jeg vet ikke hvordan.
Skal du noe nå? Jeg kjeder vettet av meg.
Hvor mye har du igjen av kjemoterapien?
Jeg vet ikke. Siste runde er neste uke.
Så får jeg resultatene og får vite om jeg er ferdig.
Akkurat. Blir du skikkelig dårlig av det?
Omar sier at jeg ser ut som jenta fra Exorsisten.
Hvordan går det med ham?
Hele greia er helt på trynet. Forferdelig timing.
I dårlige tider oppdager man hvem man kan regne med.
Mener du Cayetana?
Og Valerio.
- Er du utro med Valerio? - Nei! Ingen utroskap. Jeg sverger.
Men...
...vi er sammen. Alle tre.
Faen.
Du knuller mest av oss alle.
Det er ikke bare knulling. Det er noe annet også.
Og vi har det bra.
Det er vel ikke normalt.
Men hvem bryr seg om normen om man kan være lykkelig?
Faen. Du er helt zen. Og du er ikke fjern engang.
La meg prøve litt.
Hvordan funker dette?
Ille. I begynnelsen er det alltid ille.
- Fy faen. - Den er sterk.
Liker du sushi?
- Jeg er ikke sulten. - Nei.
Jeg tenkte vi kunne dra på ferie til Japan.
Mye kan skje innen den tid.
Er du lei deg på grunn av gutten i klassen din?
Jeg skjønner.
Jeg kjøpte noe til deg.
Bli her i natt.
I natt og så mange netter som du vil.
Se på øynene hans.
Jeg elsker dere så høyt. Virkelig.
Skal vi se.
Så du fortalte Ander at vi er sammen alle tre?
- Riktig. - Akkurat.
Hva om han sier det til noen?
Ingen sak. Vi har alle blitt kalt stygge ting.
Det føltes godt å si det høyt. At vi er sammen.
Hvorfor slutte å være en trekant når vi nettopp har startet?
Hvorfor ikke bli med til London? Krølltopp?
Mødrene mine skulle uansett be om et par tjenester.
Men de kan be om tre.
En, to...
- ...og tre. - Men hvordan overtaler du dem?
Jeg vet ikke.
Nemlig.
Jeg kjenner ei jente som er flink til å finne på sprø historier.
Sant å si er det superkraften min.
Er det? Hva om du viser meg mer av den superkraften?
Sånn?
Jeg kan bare ikke motstå...
Vi hopper i bassenget.
Hva gjør han?
- Ok, vi gjør det. - Ja.
- Uti vannet! - Kom igjen!
Vi kan jo gjøre det i vannet, ikke sant?
Kom igjen!
Slutt!
Det er fullmåne!
Hva er det som foregår?
Hva i all verden gjør dere?
Hei, mødre. Er dere hjemme alt?
Hva er galt?
- Står til? Jeg tror vi kjenner hverandre. - For godt.
Jeg har sett for mye av deg.
Det er ikke slik det ser ut.
Vi leste ute og fikk lyst til...
- Hold munn! - Jeg drar.
Det er ingen stor sak.
- Å ha en orgie hjemme hos seg? - Vi er bare tre.
- Det er teknisk sett ikke en orgie. - Mamma.
- Det er ikke bare sex. - Hva?
Vi er sammen. Alle tre.
Hvordan kan du være sammen med to på en gang?
- Hvorfor ikke? - Hva mener du med det?
Har du noensinne sett sånt? Tror du det er normalt?
Sa de ikke det da du sa du likte jenter?
Det holder, Polo! Du er alltid så vanskelig.
Har vi ikke nok problemer? Og nå dette?
- Hei. - Hei.
Det kler deg.
Om du trenger noe, hva som helst...
Jeg barberer ikke hodet i solidaritet, men alt annet...
Takk.
Jeg er lei av blikkene. Hva er verst? Kjemoterapi eller medynk?
Medynk, så klart.
Men alt er ikke jævlig. Kreft har også en lysere side.
Jaså? Som hva da?
Jeg vet ikke.
Før overveldet livet og fremtida meg. Foreldrene mine maste hele tida.
Vi tenker så mye på fremtida at vi glemmer nåtida.
Jeg gjør bare det jeg vil nå. Og jeg liker det.
Unnskyld.
En annen bivirkning er at jeg prater som en buddhist.
Som om svulsten ga meg en mastergrad i filosofi.
Jeg vet ikke om det er en mastergrad, men du har rett.
BEKLAGER FORLEDEN KVELD. KAN VI MØTES?
- God morgen. - Hei.
Har du det bra?
Ja visst.
Bare litt nervøs for eksamenene.
Vil du lese med meg i kveld?
Jeg skal på klubben.
- Med hvem? - Noen venner.
Fra skolen.
Og hvordan har du det?
- Bra. - Ja?
Vi sees.
Ser du? Jeg sa det til deg.
Alle har en pris. Enkelte er billigere enn andre.
Jeg får harddisken i kveld.
Du kjenner ikke fyren.
Derfor møter jeg ham på klubben.
Det er mørkefesten. Og man kan gjøre hva som helst i mørket.
Hva som helst?
- Unntatt hekling. - Jeg blir med. I tilfelle.
Ok, pappa.
Rebe, hva ville du gjort om du visste at Samu var utro?
- Hva snakker du om? - Hvorfor spør du?
Jeg vet ikke. Intuisjon.
Man blir bare sikker om man tar ham på fersken.
Er du gal?
Hva er galt?
- Tenker du på gårsdagen? - Nei.
Kanskje de har rett.
Jeg har vært et problem hele livet. Det er superkraften min.
Vent nå litt.
Polos mødre er kanskje lesbiske, men de er eldre.
Ok? De skjønner det ikke.
Ikke jeg heller, ærlig talt.
Jeg skal ikke late som jeg er moderne.
Jenter drømmer ikke om å gifte seg med to brudgommer.
Det var ikke det vi lærte.
Jeg pleide å tro at folk var som to halvdeler som prøvde å bli en helhet.
Eller som muttere og skruer. Man måtte finne en som passet perfekt.
Men Polo og jeg passet ikke sammen før.
Men du dukket opp...
...og nå passer vi sammen.
Du er delen som vi manglet.
Og faen heller...
...når man finner kjærligheten, suger det å måtte slippe taket.
Skal du på festen? Omar vil at jeg drar, så jeg ikke er alene hjemme.
Hva med din venn Polo?
Jeg så dere i går kveld. Dere hadde det gøy.
Er det sånn det er?
Glemmer vi alt og fortsetter som om ingenting har skjedd?
Kanskje det er problemet. Jeg tilga deg for fort.
Champagneflaska ble knust.
Flaskehalsen havnet ved doen, og jeg plukket den opp.
Og så?
Noen var raskere enn meg.
Hvem?
Guzmán. Han tok den og gikk inn på do.
Så du ham selv?
Så du Guzmán?
Er det Yeray?
Ja.
Svarer du ikke?
Nei. Jeg skal slå opp med ham etter middagen.
- Hva skjedde? - Carla...
Vil du vite hva som skjedde? Hva vi har skjult for deg i ukevis?
Pappa har praktisk talt horet meg ut for å redde vingården.
Det er bare derfor jeg er sammen med ham. Jeg kommer aldri til å elske ham!
Visste du det?
Og gikk med på det?
Ikke begå samme feil som jeg gjorde.
Jeg møtte også en Yeray. Men jeg valgte en annen som jeg elsket.
Og se på oss nå.
Folk som ikke har vår rikdom, tror vi ikke ofret noe for den.
Men de vet ikke at vi er i stand til å gjøre alt for å unngå å miste den.
Alt.
Å lære å elske den gutten er lettere enn å lære å leve i fattigdom.
Tenk på fremtida di, skatt.
Tenk på fremtida vår.
Du er gal, Valerio. Vi kan ikke lange på klubben!
- Husker du da mamma langet på feil område? - Vi tjener ikke nok på skolen.
Nok til hva?
Livet slutter ikke når vi uteksamineres. Det er da det begynner.
Hva trenger du pengene til?
Jeg trenger noen tusen euro denne måneden, så jeg rekker å søke på universiteter.
Du òg, ikke sant? Eller vil du tilbake til offentlig utdanning?
- Er dere klare? - Ja.
Ser du ham?
Nei, men det blir ikke mørkt helt ennå.
La meg prate med ham.
Slapp av, Mike Tyson. Jeg lærte deg å bokse.
Jeg er straks tilbake.
Vannet ditt.
Rolig. Det er litt sterkt.
- Hva gjør jeg her? - Har det gøy, akkurat som de andre.
Slapp av.
Guzmán.
- Kommer du ikke på mandag? - Du har andre venner til sånt.
Jeg kan ikke tillate meg å bære nag.
Jeg vet ikke hvor lenge jeg har igjen.
Om jeg bare har noen måneder, vil du ikke se meg mer?
Hadde du visst at Marina skulle dø,
ville du ikke ha glemt alt irriterende ved henne og vært sammen med henne?
Nøkkelen til suksess er å gjøre en jobb av hobbyen sin.
- Så gratulerer. - Det er en jobb og en hemmelighet.
Kan du tie om det for meg?
Jeg kan gi deg noe i gjengjeld.
Feil person. Det er ikke min greie.
Så hva er greia di?
Hva trenger du?
Jeg må bare forelske meg.
Jeg har akkurat det du trenger.
Dette er... lykke.
Og kjærlighet.
Hvordan går det?
Greit, dra hjem. Ikke bli for min skyld. Holder du deg våken til jeg kommer hjem?
Jeg kan ikke danse, og i hvert fall ikke knulle.
Jeg mente ikke det, men det er greit.
Det er ikke greit. Vi bør innrømme det også.
Og hør her.
- Jeg blåser i om du treffer andre. - Hvorfor sier du sånt?
Jeg vet det ikke er normalt.
Men jeg vil du skal være lykkelig, og du er bitter på grunn av meg.
Tror du jeg liker det?
Nei. Jeg skjønner ingenting, Ander.
Ok, glem det.
Pass på denne for meg. Jeg går på do.
Omar, kast denne i søpla.
- Hva? - Stol på meg.
- Nå! - Ok.
Hva er det for noe?
Jeg bare...
Jeg husket nettopp at jeg mistet tannbørsten min.
- Kan du kjøpe en ny til meg? - Ja.
Nei. Kjøp tusenvis til meg. Millioner av tannbørster.
Beklager. Det var flere på damedoen enn på T-banen i Tokyo.
- En drink til? - Ja.
Faen.
- Hva skjer? - Hvor er veska mi?
- Faen... - Faen heller!
- Unnskyld. - Du hadde bare én jobb å gjøre.
Her.
- Vil du ha meg? - Hva?
Vil du knulle?
Hva med Ander?
Ander er ikke her.
Faen.
Alltid så betimelig. Nadia!
Hei! Her borte!
Hva gjør du her? Så fin du er på håret! Bør du ikke forberede presentasjonen din?
Jo, men jeg kunne ikke konsentrere meg. Hva med deg?
- Vil du ha en slurk? - Nei.
Jeg måtte som vanlig bare slappe av.
- Du virker litt anspent. - Nei!
Har du sett Malick?
Ja, han er nede.
I folkemengden. På dansegulvet.
- Takk. - Bare hyggelig.
Godt å se dere! Jeg trodde dere gikk glipp av det.
- Hvorfor ser du så glad ut? - Vel...
Jeg får snart nok penger til å søke på universiteter i London!
Hva?
Utrolig hva familien min gjør for å sende meg lengst mulig vekk.
Blir du med oss? Ja!
- Virkelig? Fantastisk! - Så flott!
Jeg kunne ikke la dere slippe unna.
Hvor var du?
Jeg lette etter deg!
Her. Skulle du ikke bli hjemme?
Er det noe jeg bør vite om, Malick?
- Ei annen jente? - Hva? Nei! Hva snakker du om?
- Så alt er i orden? - Så klart. Jeg skulle si det i morgen,
men foreldrene mine kommer i neste uke og vil møte deg.
- Kanskje vi bare skal dra hjem? - Nei, vent.
- Det blir mørkt snart. - Hva så?
...ni, åtte, sju...
Elsker du meg?
Hva?
...fire, tre, to...
- Elsker du meg? - Selvsagt.
Jeg elsker deg!
Jeg elsker deg også!
Jeg måtte være sikker.
Hva er dette?
Fluorescerende maling.
Jeg dynket veska mi i den.
Hva er det?
Nadia!
Overvåkningskameraene virket ikke.
Den gutten var ingen vakt, og harddisken var tom.
- Hør på meg. - Nei, du skal høre på meg!
Si meg én ting.
- Var det derfor du ble sammen med meg? - Nei.
Var alt bare løgn?
Hei.
Unnskyld.
Du visste det. Hvorfor sa du ikke noe?
Fordi jeg ikke ville gi deg en grunn til å droppe konkurransen
når jeg snart vinner den.
Tror du jeg blir med ham til New York?
Hør her. Er du heldig, vil mange menn komme og gå i livet ditt,
men en sånn mulighet får man bare én gang.
Han brukte deg.
Han fortjener å bli brukt selv.
Det han gjorde, såret meg veldig.
Ja, jeg vet det.
Du trodde dere bygde noe fantastisk sammen
og skulle bli lykkelige for alltid, men nei.
Og vi vet begge at det ikke er ham du er forelsket i.
Nadia.
Snakk om sola...
Jeg skal møte foreldrene dine.
Men jeg vet ikke om jeg er like flink som du til å lyve,
være utro og late som om jeg har følelser for noen.
Sånn skal det låte!
Dette tar for lang tid.
Hva sa du?
Du gjorde det rette.
Hei.
Du gjorde det du måtte.